EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Akilles...
De vill ha tillbaka den igen.
Då kan du ge dem samma svar.
De är desperata.
Finn ord för min sorg, Odysseus.
Berätta om min ilska
och hälsa att de inte får någon kropp från mig.
TOLV DAGAR
Snälla, min dam.
Låt oss mata honom. Du har ingen mjölk kvar.
Allt jag nånsin velat ha var ett barn,
och nu när jag har honom, är skälet till det borta.
Du kanske borde låta dem ta barnet en stund.
Sova lite.
Varför kom du hit?
Hur mår hon?
Jag kan inte få henne att prata.
Mor...
Vi har skickat budbärare.
Vi ska få honom tillbaka.
Hör du mig?
Kom hit.
Det är ingen mening med att beskylla dig själv.
Jag vill att du ska leda armén.
Varför jag?
Troilus och Deiphobus har inte din gåva med männen.
De är duktiga soldater.
Men du kan vinna männens hjärtan.
Du vann Hektors hjärta trots allt.
Men en varning.
Staden behöver veta var din trohet ligger.
Du älskar Helena. Det är okej.
Men från och med nu
kommer staden först.
Säg nu sanningen.
Skickade du budbärare till grekerna?
Och?
Akilles vägrar att lämna tillbaka kroppen.
Amasonerna sörjer sina döda.
Det skulle vi med göra.
Om vi hade haft en kropp att sörja.
Vad är det?
Far vill att jag tar över Hektors position.
Sa du ja?
Jag måste.
För min bror.
Tänk om de dödar dig med?
Det gör de inte.
Jag vill inte förlora dig.
Du...
Lyssna.
Jag har dött en gång i den där floden.
Jag är inte intresserad av att dö igen.
Alexander, far är försvunnen.
Du där!
Har du sett kungen?
Jag är ledsen.
Jag är din general. Säg var han är.
Han gav strikta order. Ingen fick följa efter honom.
Öppna grindarna.
Ska vi följa efter honom?
Nej, låt honom gå.
Stanna där.
Känner du igen mig?
Jag har kommit för att hämta min sons kropp.
Jag är ensam.
Slösa inte bort min tid, pojk.
Sätt en kniv i mitt bröst eller ta mig till mannen som dödade min son.
Jag är en myrmidon, sir.
En av Akilles män.
Då är det visst min turdag.
Nu går vi.
Du borde inte behöva se detta.
Vad heter du?
Kaidas, sir.
Hälsa honom att jag är här, Kaidas.
Ge honom denna.
Akilles,
kung Priam är här.
Du vet varför jag kom.
Gå hem, gamle man.
Det finns inget här för dig.
Jag går inte förrän jag får honom.
Jag stannar tills han beviljar min önskan.
Hälsa honom det.
Hektor?
Hektor? Är det du?
Nej, det är jag. Alexander.
Kom hit.
Kom.
Okej.
Det är okej.
Var är Priam?
Var är han?
Om du inte går innan det blir ljust,
kan jag inte skydda dig från vad som kan hända.
Jag sa till dig
att jag inte går tillbaka ensam.
Jag dör hellre här med min son.
För in honom.
Efter vad Hektor gjorde på stranden har han sig själv att beskylla.
Han visade ingen barmhärtighet.
Vi vet vad han gjorde.
Hans mor vill begrava honom.
Som du begravde Patroklus.
Din son är inte värd en begravning.
Varför hade Patroklus din rustning?
Jag vägrade att slåss.
Och skälet?
Kungen.
Agamemnon tog mitt byte.
En flicka från Kilikien.
Han tog henne till sin egen utan att göra något för att vinna henne.
- Så det förolämpade dig? - Ja.
Så...
Varför följde Patroklus inte dina order?
Patroklus ville att vi skulle göra vår plikt.
Försvara det som var vårt.
Jag sa åt honom att inte göra det och han lyssnade inte.
Alla har inte din styrka, Akilles.
Det krävs mycket stolthet
att inte göra något när världen kollapsar runt en.
Patroklus var hänsynslös.
Han var mänsklig.
Säg det.
Om jag hade varit det, skulle han fortfarande varit här.
Liksom min son.
Berätta om honom.
Vad menar du?
- Hektor. - Vad?
Hur var han som barn?
Han var hemsk. Vad tror du?
Jag med.
Hans mor skämde bort honom. Men han växte upp.
Han blev en bättre man än jag.
Hektor hade sin mors...
...lugn.
Han visste alltid vad som behövdes.
Han...
Han var verkligen den bästa av mannar.
Ge honom lite vatten.
Hans mor...
Hon kommer dö utan hans kropp.
Broder, hjälp mig.
Snälla.
Vad hände?
Du sov.
Var är dina män?
Utanför.
Förbereder din sons kropp för resan tillbaka.
Jag behöver en sorgeperiod. Ingen strid.
- Hur länge? - Tolv dagar.
Det ska du få.
Jag behöver mat till hans begravningsmåltid.
Trä från skogen till kistan.
Det ska du få.
Jag borde gå innan det blir för ljust.
Jag beklagar din förlust.
Öppna porten!
Du vägrade att slåss.
Du satt i ditt tält som en kvinna.
Och så ger du honom tolv dagar i sorg, utan att rådgöra med oss?
Han kom ensam till mig.
Det var värt min respekt.
Du borde ha sagt att han var här!
- Du hade dödat honom. - Nej.
Vi hade använt honom som lösen.
Fått tillbaka Helena.
Strategi.
Bluff. Svek.
Är det vad krig är?
Är det allt vi är?
Nu räcker det!
Han förlorade sin son.
Jag har gett honom 12 dagar,
på min heder!
Vi ska hedra det som män.
Är det förstått?
Bra.
Tolv dagar är för lång tid.
De får tid att förstärka staden.
Förbereda en attack.
Jag väntar inte på den jäkeln mer.
Jag litar inte på att grekerna håller sin del av avtalet.
Ingen av er blandar sig i.
Låt vapenvilan ske. Okej?
Det var hon som la sig i.
Sa att förbannelsen var bruten.
Alexanders hjärta stannade i den där floden.
Han dog.
Du avgör inte ödet, Afrodite.
Det gör ingen av oss.
- Det är inte... - Bara...
...låt det vara.
Jag kan inte se honom.
Jag kan bara inte.
Okej.
Jag tar hand om det.
Är rummen okej?
Det är tyvärr allt vi har.
Jag är van vid bar mark.
Jag kan inte sova på fjädrar.
Kan jag hjälpa dig?
Vi har inte tillräckligt med män för att vakta murens alla sidor.
- Jag undrade om... - Hur många behöver ni?
Tjugo kvinnor räcker nog.
Två skift,
så 40 totalt.
Jag såg dig vid hennes grav.
Ni stod varann nära.
Hon dog med hedern i behåll.
Jag förlorade min kärlek.
I min hemstad.
Krig?
Sjukdom.
Innan allt började.
Man glömmer att det finns andra sätt att dö.
Män och jag.
Det händer inte.
Det är synd.
Du är fin att se på.
Hesion?
Vad är det, Evander?
Jag träffade Telemon.
Vad menar du?
Han gömmer sig i staden.
Säger att han inte vill slåss.
Hans golv var blodigt.
Varför sa du inget?
Han ville inte det.
Det är okej.
Säg bara var han är, okej?
Är det han?
Var fanns blodet?
Där.
Öppna den.
Det är lugnt.
Var är alla?
Vid havet. Vilar lite.
Det här handlar inte om vila.
Det är en sorgeperiod för de döda.
Vi var överens om att hedra det.
Men om du ber oss att endast gråta,
då kan jag inte hjälpa dig.
Dryck?
När det här är över
återvänder du till Penelope.
Ja,
om hon kommer ihåg mig.
Agamemnon återvänder till Clytemnestra.
Menelaos återvänder med sitt pris.
Vart ska jag ta vägen?
Du hittar något.
Ibland känns det som att jag inte hör hemma på jorden.
- Var är han? - Hans tält.
Vi döljer förberedelserna från honom.
Vi behöver honom när det är dags att gå till angrepp.
Han dödar oss hellre än bryter sitt löfte.
Männen är trötta, Odysseus.
Vi har inte mycket mat kvar.
Det måste bli vår sista strid.
Vi behöver Akilles med oss.
Hur?
Vi finner ett sätt.
Vi har en fånge. Grek.
Säger att han är från Thrakien, men det tror inte Aeneas.
Han hade kroppen av en död spannmålsarbetare i huset.
- Var är han? - I spannmålsmagasinet.
Jag ska dit nu.
Har han sagt något?
Inte än. Han vill prata med mig.
Varför du?
Ett meddelande från Menelaos, tror jag.
Låt mig följa med.
Du? Varför?
Om han är en av Menelaos män, känner jag kanske honom från Sparta.
Okej.
Titta upp.
Visa ditt ansikte.
Känner du igen honom?
Nej. Det tror jag inte.
Ville du prata med mig, grek?
Inte mycket spannmål kvar här.
Troja verkar inte ha långt kvar.
Mannen du dödade arbetade här.
Han fyllde dessa tunnor.
Varje dag av sitt liv innan du avslutade det.
Vem är du? Vad gör du här?
- Jag heter Telemon. - Det är en lögn.
Bagarens son går kanske på det, men inte jag.
Om du vill leva,
prata.
Jag heter Xanthius.
Född på Ithaka.
Odysseus man.
Hur kom du in i staden?
Jag smugglade mig in.
Innan belägringen började.
Varför?
Odysseus tyckte det kunde vara användbart.
Dagen du och din bror
åkte mot Kilikien,
släppte jag in två greker i staden.
Vem?
Odysseus?
Menelaos?
Akilles?
För att göra vadå?
Få fram information.
Från vem?
En vän.
- Vilken vän? - Var det Pandarus?
Tala!
Vännen berättade för Akilles om er resa till Kilikien.
Sen såg spannmålsvakten dem tillsammans.
Då dödade du honom.
Vem var vännen som Akilles träffade?
Vi behöver ett namn.
Jag lovade att tjäna.
Och jag förråder inte löften.
Jag tror min lojalitet kommer belönas.
- Få tyst på hästarnas träns. - Ja, sir.
Fortfarande ingenting?
Berätta vem Akilles träffade.
Så kan allt vara över.
Tala och det är över, grek.
Avsluta det här.
Han kan avsluta det själv.
Helena!
Vad hände?
Du borde stoppa det.
- Det är inte mänskligt. - Mänskligt?
Det svinet förrådde vår stad.
Han dödade en trojan med sina bara händer.
Vi behöver inte bete oss som odjur för det.
Du känner sympati för honom på grund av hans härkomst.
Det är inte sant.
Helena, det här är ett krig.
Det är på grund av dig och mig.
Tror du jag glömmer det ens en sekund?
Jag tror du måste bestämma vem du är.
En av oss eller en av dem.
Du!
Jag tyckte jag hörde något i vassen.
Det är kanske inget.
Vi borde kolla.
Hjälp! Vi har blivit attackerade!
Hjälp mig!
Här, ta honom.
Vad hände?
Ett trojanskt bakhåll!
Två av männen var Priams söner.
Han är en av dina män, Akilles.
Det är en sorgeperiod.
Priam gav mig sitt ord.
Du ser vad det innebär.
Är det sant?
Ja.
Hämta min rustning.
Vad gör jag inte för mitt land?
I min frus frånvaro,
från oss båda,
skålar jag för vår son, Hektor.
- Hektor. - Hektor.
Hans barn bär hans ande in i framtiden.
Hektor lever vidare i Astyanax.
För evigt.
- Astyanax! - Astyanax!
Min far har bett mig
att ta min brors plats som ledare för armén.
Jag accepterar med stolthet,
som en trojan,
en bror,
och en son.
När kom hit första gången, visste jag inte vem jag var.
Hektor visade mig.
Ibland fick han slå det in i mig.
Men vi lärde oss att beundra varandra.
Älska varandra.
Jag svär att leva i Hektors namn.
Att sträva efter hans dygd.
Och att skydda dem han älskade.
- För Hektor! - Hektor!
Ni attackerar under sorgeperioden.
Vill du protestera?
Vill du säga något?
Du kan få något att protestera mot...
...när jag kommer tillbaka.
Akilles är redo.
Min bror.
För många år sen, sa jag att jag skulle hämnas din skam.
Nu ska jag det.
Det var dumt.
Döda mig bara.
Låt mig förenas med min bror.
Fly ikväll när striden börjar.
Mina män stoppar dig inte.
Om det var en förrädare,
måste det har varit Pandarus.
Varför säger inte grekerna det då?
De behöver inte skydda en död man.
Om det inte var han, vem var det?
Vem det än är
tar vi reda på det.
Jag vill utbringa en skål den här dagen av sorg.
För kvinnan som orsakade allt.
- Andromache... - Det är väl sant?
Hon lurade hit Alexander.
Hon förförde honom.
Andromache, det här är en måltid för din make.
Hektor hade velat att jag skulle vara ärlig.
Jag kände Pandarus.
Han älskade staden. Han skulle aldrig förråda den.
Men han skulle ta reda på vem som gjorde det.
- Det är en lögn. - Är det?
Tänk om Menelaos visste allt?
Tänk om han skickade hit dig? För att ge honom en förevändning
att förstöra staden. Att eliminera Troja.
Det är inte sant.
Andromache, det räcker.
Om min make dog på grund av dig...
Stoppa henne!
Släpp mig!
Ta ut Helena.
Varför jag? Ta ut henne!
- Förrädare! - Ta ut henne bara!
Varför skickade du inte ut henne?
Hon förlorade sin make.
Tror du på det hon sa?
Att jag lurade dig?
- Att jag tjänar Menelaos? - Självklart inte.
Jag blev förälskad i dig. Det var det som hände!
Kriget kommer ta slut.
Allt återgår till det normala.
Nej, det gör det inte.
- Det återgår aldrig. - Vad?
Jag kan inte stanna här.
Vi åker tillsammans.
Vi kan fly ikväll.
Vad behöver vi mer än varandra?
De kommer aldrig acceptera mig, Paris.
Om vi inte åker nu, gör vi det aldrig.
Jag kan inte åka.
Varför inte?
Staden behöver mig.
Jag behöver dig.
- Betyder inte det något? - Så klart det gör.
Men de tog hand om mig.
De led för min skull.
Hektor dog för min skull.
Jag har en dotter.
Jag har inte träffat henne på flera år. Jag lämnade henne för dig.
Inte för något annat, Paris.
Jag heter inte Paris!
Det är namnet på en fåraherde.
Jag heter Alexander.
Namnet som min familj gav mig.
Men jag valde inte att rymma med Alexander.
Jag rymde med Paris.
Jag är inte honom längre.
Troja är mitt hem.
Det är inte mitt.
Grekerna! De kommer!
Spring så snabbt du kan!
Greker närmar sig på slätten.
Vad händer?
De har brutit vapenvilan.
Min far gavs ett löfte. 12 dagar!
Paris, gå inte. Snälla...
Var är Priam?
Var är lögnaren?
Du står på tur.
Han sa 12 dagar!
Du kan inte slåss mot honom. Han mördar dig!
- Jag måste gå. - Priam!
Priam! Var är du?
Du bröt vapenvilan.
Du bröt den.
Lögner!
Du dödade en av mina män kallblodigt.
Grekisk bluff. Inte vår.
Nej!
Odysseus skulle inte göra det.
Må gudarna förlåta dig.
Lögner.
- Förräderi. - Vi ljög inte.
Ni greker bröt vapenvilan.
Ni dödade en av mina män!
Vi lämnade aldrig staden under vapenvilan.
Svär på din brors grav.
Jag svär.
Det var dina allierade som bedrog dig.
Hälsa Odysseus...
All ära åt honom.
Det har hela tiden varit ett sjaskigt krig.
Var är hon?
Jag älskade honom, Nestor.
Hälsa kungen att det är över.
Vi är klara här.
Vi ska vinna det här kriget
och allt kommer glömmas.
Du är en sådan god man.
Jag förtjänar dig inte.
Så klart du gör.
Alexander, lyssna.
Det var fel av mig att föreslå att vi skulle åka.
Förlåt mig.
Det här är din stad.
Så klart du måste stanna.
De kommer acceptera dig.
Ge det tid bara.
Det är allt de behöver.
Vad som än händer...
...kommer jag aldrig sluta älska dig.
Få upp honom, upp på fötterna.
Prata.
Säg vem det var.
Vet prinsen att du är här, min dam?
Må gudarna förlåta mig.
Jag visste inte om du skulle komma.
Gå till grekerna.
Prata med min make.
Hälsa att jag är villig att återvända.
Till honom och min dotter.
Jag har ett villkor.
Ingen annan i staden får skadas.
Inte Alexander. Ingen.
Säg det till honom.
Vänta.
Går de med på det?
Vi kom bara för din skull.
Översatt av: Jonna Persson